Äiti toi minut tänne ennen päivänseisausta.
-Mitä hän sanoi? -Isää ei tarvitse totella aina.
Kaikki miehet tietävät sen. He eivät vain halua puhua siitä.
Voi paska.
Muutaman tunnin päästä 400 alusta lähtee Britanniaan.
Kaksikymmentätuhatta miestä, tai tarkemmin sanottuna 19 996-
-koska teitä neljää ei huvittanut.
Mistä se johtui? Säästäkö?
Kuule tämä, Pellenor! Paskon kuolleidesi sielujen päälle!
Sota regnien kanssa riehuu sukupolvien ajan.
Kiitos sinun!
Tämä paikka sotii itseään vastaan.
Selvitämme heikot kohdat ja painostamme kovaa.
Isä!
Ei!
Vien sinut joelle asti.
Kyse ei ole sinusta, vaan minusta.
Nimeni on Veran.
Numidia, sinä lähdet matkalle.
Sinun pitää poistua näiltä saarilta!
Onko kenelläkään muulla viestiä manalasta?
Puhukaa nyt!
Miten matkasi meni? Toitko minulle jotakin?
Hyvin tehty, numidialainen.
Nyt haluan, että teet vielä yhden asian.
Huomenta! Hyvää huomenta.
-Phelan, mitä haluat? -Anteeksi häiriö.
Huomenta, Lindon-serkku. Kerron vain, että roomalaiset tulivat.
Kuningas! Portilla on...
Tiedän, keitä portillani on. Hakekaa kaulakoruni.
-Missä kuninkaamme on? -Nukkuu päätään selväksi Galliassa.
Älä jaksa. En pidä tästä järjestelystä sinua enemmän.
Ei siltä vaikuta.
Hän on kyllä ilo silmälle.
-Urheakin tullessaan yksin. -Hän tuli neuvottelemaan.
Hän tuo viestin kenraaliltaan.
Ai, siitäkö tuossa on kyse?
En tiedä heistä paljoakaan.
Eikö se ole ilmeistä? Hän ei tullut taistelemaan.
Eipä kai. Tosin noilla käsivarsilla...
Tämä on tärkeä hetki sinulle.
Tosin täältä asti en huomaa yhdennäköisyyttä.
Kuuntelin vanhimpia, sinua ja sydäntäni.
Sydämeni sanoo, ettei tämä ole vielä sotaa.
Olen samaa mieltä. Aikaa on yhä.
Puhutko heille?
Olen Vitus Aurelius, kahdeksannen legioonan optio.
Keisari Claudiuksen palvelija.
Tulin tänne neuvottelun pyhässä suojeluksessa.
Painukaa takaisin Roomaan!
Nyt tämä on sotaa.
Aika lähteä.
Tästä meni kolme roomalaista.
-Mistä? -He ratsastivat ohi.
Jos minut olisi nähty, olisin kuollut.
-Olit onnekas. -Ei se ollut onnea.
Jätit tämän suojelemaan minua.
Ei tuo ole sinua varten.
Se suojelee minua nukkuessani.
Tepsikö se sinuunkin? Mielenkiintoista.
Tässä. Syö nämä.
Mitä hittoa nämä ovat?
-Koiranmarjoja. -Kuvottavaa.
He maistuvat paskalta, mutta auttavat jaksamaan.
Pureskele!
-Niele. Nielitkö jo? -En ole lapsi!
Etkä nainen. Ehkä sinua ei nähty siksi.
Ehkä olet näkymätön.
-Vihaan sinua valtavasti. -Ei kestä kiittää.
Siemen. Mennään.
-Dillion, minä täällä! -Tuo on Morna, vaimoni!
-Oletko turvassa? -Morna!
Mitä tuo mekkala on?
-Islene? -Morna, olen turvassa!
-Oletteko nähneet Caitia tai Isleneä? -Hiljaa!
Olkaa vaiti!
Jos yhtäkään tämän leirin sotilasta vahingoitetaan-
-miesväkenne teloitetaan!
Toivottavasti se tuli selväksi!
Valittajia.
-Montako? -Parikymmentä.
Vaienna heidät, mutta älä aja pois.
Miehet kaipaavat naisseuraa.
Olen miettinyt asioita.
Joki suojaa sivustamme, mutta se on liian lähellä.
Jousimiehet voivat ampua toiselta puolelta.
Vai niin. Mistä nyt kiikastaa oikeasti?
Olen tuntenut sinut liian kauan.
Hän tiesi esi-isäsi nimen.
-Tribuuni Numerius Plautius. -Jauhan siitä jatkuvasti.
Hän liittyi armeijaan kuukausi ennen lähtöämme.
Anna kuulua.
-Hän tiesi taustani. Mitä sitten? -Miksi hän teki niin?
Uhrautumisessa ei ollut järkeä.
Ymmärrän huomiosi asemastamme.
Mutta pidän joesta lähellä. Se ei ole Tiber, mutta silti.
-Minne menet? -Kylvyn aika!
Legioonalainen, vie kolme miestä kenraalin luo.
Selvä, prefekti.
Kuolemme kenraalin pallienpesun takia.
Hienoa. Hieno tapa kuolla.
-Minne hän meni? -Mitä?
Helvetti.
Sinua on varoitettu, Aulus Plautius!
Tee hyvitys!
Tulit siis hulluksi, ja druidit karkottivat sinut.
En tullut hulluksi.
Eivätkä druidit karkota hulluuden takia.
Druideilta vaaditaan hulluutta.
-Miksi sinut sitten karkotettiin? -Koska olin demonin riivaama.
Hänen nimensä on Pwykka.
-Kuka? -Yksi kolmesta demonikuninkaasta.
Hän kuulostaa tärkeältä.
Mutta eihän sinua riivaisi kuka tahansa demoni.
Oletko nähnyt druideja? Katsonut heidän silmiinsä?
Druidin silmiin katsominen on syvyyteen tuijottamista.
Ja druidit pelkäävät Pwykkaa.
Joten älä vitsaile Pwykkasta ikinä.
Mikseivät druidit tappaneet sinua?
Pwykkaa ei voi tappaa. Pwykka on kuolematon.
-Onko hän yhä sisälläsi? -Hän on nukkunut nyt vuoden.
Mutta tämän myllerryksen myötä tunnen hänen heräävän unestaan.
Hänen sieraimensa haistavat veren ja liekit.
Mutta kun hän on sisälläni, olen turvassa druideilta.
He eivät voi vahingoittaa minua.
Vasta, kun Pwykka jättää minut.
Vasta sitten druidit voivat kostaa.
Sitten olen oikeasti pulassa.
Sitten he voivat tehdä minulle, mitä haluavat, ja he tekevät niin.
Olemme perillä.
Roomalaisia täällä päin, luola tuolla. Olet turvassa siellä.
-Hyvästi. -Missä luola on?
Sanoin vieväni sinut joelle.
-Missä joki on? -15 kilometrin päässä.
Veisin sinut itse, mutta tuhlaisin tärkeää aikaa.
Minun pitää tuhota roomalaiset. Polku kiertelee paljon.
Mene Pienen demonimetsän läpi...
Odota. Pienen demonimetsänkö?
Metsä on pieni, ei demoni.
Pienen demonimetsän läpi suoraan Suureen demonimetsään.
Hiukan pelottavaa. Laskeudu kallioilta vesiputoukselle.
Vesiputouksen luona on susia.
Mutta jos jatkat muutaman kilometrin, näet luolan.
Turvallista matkaa.
En mene luolalle. Etsin roomalaiset kanssasi.
-Ethän. -Isä ei ollut kotona.
Hänet saatettiin ottaa vangiksi.
En halunnut kertoa tätä, mutta isäsi on kuollut.
Näin, kun hänet tapettiin.
-Hän kuoli soturina. -Taisteliko hän?
Urheasti. Olisit ollut ylpeä.
Päivänseisausjuhlaan ei saa tuoda aseita.
Hän otti kai aseen roomalaiselta.
-Oliko se miekka vai keihäs? -Miekka.
-Kummalla kädellä hän taisteli? -Hänen... miekkakädellään.
-Vasemmalla vai oikealla? -Oikealla.
-Valehtelija! -Hyvä on, sepitin sen.
-Mutta sinä pakotit. -Et ole hullu!
Olet vain valehteleva paskiainen!
En voi ottaa sinua mukaani. Hidastat minua!
En voi jäädä kiinni.
Olet paha! Valehtelija!
Tehtäväni on valtava. Et ymmärrä sitä!
Etsin ne roomalaiset itse!
-Se on minun polkuni! -Ei enää! Etsi toinen.
Tiesin tuon toimivan.
Vuoristolinnake. Luonnollisesti suojatut sivustat.
Korkea etäisyys jousimiehille. Päälinnake on syvällä sisällä.
Varuskuntaan voi sijoittaa 3 000-4 000.
Jos valtaamme sen, hallitsemme rannikon heimoja.
Crugdunon on jalansijamme etelässä.
Tuokaa yksi lapsista tänne.
Poika.
Jumalat tekivät valintansa. Heti, kun saamme tilaisuuden.
-Eikö niin? -Niin.
-Mikä nimesi on? -Innis.
Entä mikä kuninkaasi nimi on?
-Kuningas Pellenor. -Onko hän kunniallinen?
Näin hänet vain kerran. Hän oli tosi vanha.
Druidit tekivät riimuja hänen kasvoilleen.
-Riimujako? -Se on kuninkaan tarina.
-Mikä tarina on? -Vain druidit tietävät.
Entä tiedätkö, kuka minä olen?
-Äiti sanoo... -Mitä äitisi sanoo?
Voit kertoa minulle.
Äiti sanoo, että olet demoni.
Onko äitisi täällä kanssasi?
-Entä isäsi? -Manalassa.
-Miten hän kuoli? -Sotilaasi tekivät sen.
Mikä haluat olla isona?
-Soturi. -Soturiko?
-Keitä vastaan taistelet? -Regnejä.
-Vihollisiako? -He polttivat kotini.
Tappoivat koirani.
Innis, tämä manala...
Onko kukaan tuttusi tullut sieltä takaisin?
Vain druidit pystyvät siihen.
Voinko mennä nyt?
Tule tänne.
Lähemmäs. Älä pelkää.
Vielä yksi kysymys. Sitten saat mennä. Sopiiko?
Kerro minulle druideista.
Innis!
-Valaisevaako? -Erittäin.
-Optio! -Kenraali.
Ala ristiinnaulita vankeja. Kaksi tunnissa.
Pellenorin pitää kuulla siitä pian.
Hae itsellesi kaksi tunnustelijaa.
Haluan, että menet vierailulle.
Vauhtia!
Ei! Ota minut. Hän ei voi tehdä töitä.
-Haluatko tulla? -Hän on liian vanha työhön.
Sitten sinäkin tulet.
Mitä he rakentavat?
-Ei. Ei! -Sinä olet seuraava.
He alkoivat teloittaa vankeja.
En voi tehdä mitään.
-Voit yrittää muuttaa hänen mielensä. -Isä on tehnyt päätöksensä.
Hän haluaa toimia kuten esivanhempansa.
Ei neuvotteluja. Vain täyttä sotaa.
Kotimme on täpötäynnä.
Omenavarastossa nukkuu sotureita.
Crugdunon palvelee nyt todellista tarkoitustaan.
Ja kuitenkin, nyt Rooman palattua-
-eikö meidän pitäisi varoa heikkoutta muuriemme sisällä?
Mitä tarkoitat?
-Tyttäresi Kerra. Pelkään... -Mitä pelkäät?
-Hän salaa asioita sinulta. -Mitä hän salaa?
Olen Kerra, kantien kuningas Pellenorin tytär.
Tulin puhumaan kenraalinne kanssa.
Ensimmäinen kertako?
Tarvitsen sanasi Rooman kenraalina-
-että voin neuvotella turvassa.
-Saat sen. -Valloitatteko meidät?
Työskentelemme kanssanne. Parannamme kumpaakin maailmaa.
Montako ristiinnaulitsemista se vaatii?
Lähetin lähettilään neuvottelemaan isäsi kanssa. Hänet torjuttiin.
Nyt sinä olet täällä.
Mitä tapahtui? Muuttiko hän mielensä?
Tietääkö hän, että olet täällä?
Lopeta väkeni tappaminen. Puhun sitten.
Suo anteeksi, mutta mistä?
Halusin puhua kuninkaalle.
Vaikka juttelisinkin mielelläni kanssasi, en saa palkkaa siitä.
-Isäni kuuntelee minua. -Vain niin.
Kuunteleeko hän sinua?
-Vaikutatko häneen? -Vaikutan.
-Mutta hän ei lähettänyt sinua tänne. -Ei.
Niin arvelinkin. Ei vanhan Pellenorin tyylistä.
-Lopeta vankien tappaminen. -Entä vastapalvelus?
Puhun isäni kanssa.
Optio!
-Niin, kenraali. -Lopeta teloitukset.
Selvä.
Kiitos.
Aamulla nuori poika heimostasi kertoi minulle tarinan.
Hän sanoi, että Pellenorilla oli kaunis nuori vaimo.
Pellenor rakasti häntä koko sydämestään.
Eräänä päivänä druidit kertoivat, että kuningatar oli kirottu.
Hänessä oli roomalaista verta.
Isoisä oli roomalainen sotilas. Hän oli osittain demoni.
Hän pyrkisi tuhoamaan kuninkaan.
Joten Pellenor kutsui nuoren vaimonsa...
...ja nyljetytti hänet elävältä.
Mitähän druidit ajattelevat sinusta? Tähän mennessä.
Houkuttelevaa, eikö vain?
-Kauanko seurasit minua? -Aamusta asti.
He ovat regnien tiedustelijoita.
-Heitä voi olla enemmän. -Tiedän toisen polun.
En voi viedä sinua pidemmälle.
Tiedän. Menen takaisin.
-Kerrotko hänelle? -Hän on kuninkaani.
En voi estää sinua.
Ratsastin roomalaisten alueella.
Näin heidän leirinsä.
Kenraali käski lopettamaan ristiinnaulitsemiset.
-Miksi hän teki niin? -En tiedä.
Se on minun. Älä koske siihen.
Mitä nämä kääröt ovat?
En tiedä. Kertomuksia. Tarinoita.
-Roomalaisia tarinoita. -Niin!
-Kauanko ne ovat olleet sinulla? -Lapsesta asti. Äiti antoi ne.
-Oletko hullu? -Sinussakin on äitimme verta.
Kirjoitukset ovat kiellettyjä. Paholaisten työtä.
Missä olit tänään? Missä olit koko päivän?
Kävin roomalaisten leirissä. Puhuin heidän kenraalilleen.
-Hän lopetti ristiinnaulitsemiset. -Minkä vastapalveluksena?
Halusin pelata aikaa, ja se toimi.
Hän oli oikeassa. Olet tosiaankin kuten äitimme.
Jos hän tietäisi, mitä kerroit minulle-
-ja jos hän tietäisi, että salasin sen-
-tiedätkö, mitä hän tekisi minulle?
Samoin kuin hän teki äidille.
Vihollinen lähestyy!
Vauhtia! Liikettä!
Pysykää asemissa!
Katse eteenpäin!
Paikoillanne!
Tulkaa nyt.
Ballistat valmiiksi!
-Vetäkää! -Ladataan!
-Ampukaa hänet! -Odottakaa!
Tuo on etäisyydenselvittäjä. Jousiampujia varten.
Käskin odottamaan.
-Tuo on prefekti, sir. -Neuvottelumerkki.
Vanha kunnon Lucius Validus.
He tulivat puhumaan.
Kenraali Aulus Plautius.
Rooman yhdeksännen legioonan komentaja.
Täällä keisari Claudiuksen ja Rooman senaatin käskystä.
Regnien kuningatar Antedia, tytär...
Istu alas, nätti poika. Olet puhunut tarpeeksi tänään.
Olette tervetullut tänne.
Kusen tälle maalle. Kantien maaperä saa perseeni kutiamaan.
Minulla on 20 000 soturia, 10 000 keihästä, lukemattomia jousimiehiä.
Minulla on malmia, pajoja ja terästä sadan vuoden taisteluun.
Linnakkeessani on lähteitä, vehnäpelto ja karjasuojia.
Varastot riittävät 10 vuoden saartoon.
Jos pääsette sen lähellekään. Mitä epäilen syvästi.
Mitä tarjoatte tällä kertaa?
Keisari Claudius Tiberius Augustus haluaa teistä Rooman kansalaisia.
Vastineeksi verotuksesta-
-hän haluaa, että hallitsette yhä maitanne ja palvotte jumalianne.
Ja jatkatte, verotusta lukuun ottamatta-
-normaalin tapaan. Mutta, ja tämä on tärkeää-
-roomalaisina keisari Claudius on suojelijanne.
Teidän vihollisenne ovat meidän vihollisiamme.
Mikä on huono juttu heille ja hyvä teille.
Miltä kuulostaa? Mieti rauhassa. Ajateltavaa on paljon.
Tiedän, mitä mieltä olen. Minulla on oma tarjoukseni.
Näytä hänelle.
Olette nähneet vastaavaa eunukeillanne.
Muttei pojallani. Ei prinssilläni.
Huono juttu, mutta...
Keisarikaan ei voi auttaa tuossa.
Tule tänne, kultaseni.
Kuka teki tuon kammottavuuden?
Kaksi kesää sitten druidit tulivat.
Heidän mukaansa esi-isät halusivat poikani yhdistävän regnit ja kantit.
Ainoan poikani. Minä kieltäydyin.
Sanoin, että esi-isien pitäisi kertoa se minulle itse.
Joten menin sinne.
Menin toiseen paikkaan.
Matka oli raastava.
Tapasin kuolleeni.
He sanoivat: "Naita hänet."
"Naita poikasi vihollisellemme."
Ajattelin kuolevani ennemmin-
-mutta tunsin kuolleideni voiman takanani.
Joten myönnyin.
Kerra oli hänen morsiamensa. Pellenorin tytär.
Heidän hääyönään, sängyssä-
-hän otti poikani käteensä hellästi, vaimolle kuuluvalla lempeydellä-
-kunnes hän oli kova. Sitten, kantiveitsellään-
-hän katkaisi tulevaisuuteni juuresta.
Kuulin poikani huudon leiriini asti.
Hänen elämänsä vuoti häälakanoihin.
Miten jumalat saattoivat sallia sen-
-ja antaa sen tekijän mennä?
Olivatko jumalat hylänneet minut? En ymmärtänyt.
Mutta nyt ymmärrän.
Tulitte tänne kostoani varten. He lähettivät teidät.
Regnit hyväksyvät teidät-
-mutta vain liittolaisina kantisaastoja vastaan.
Jos vannot, että tuot Kerran-
-Pellenorin tyttären-
-minulle.... elävänä.
Katso, että miehet saavat ruokaa. Ratsastamme yön läpi.
Leiriydymme hyökkäysetäisyydelle Crugdunoninsta aamuun mennessä.
Luotatko regneihin?
Viha on luotettavampaa, ja he todellakin vihaavat.
Johda kolonnaa. Marssikaa aamunkoittoon asti.
Mitä? Mitä sinä teet?
Tavataan leirissä aamulla. Komento on sinulla.
Minne menet? Kenraali!
On strategisia elementtejä-
-joista en voi keskustella edes sinun kanssasi.
Et voi mennä tuonne yksin. Se on järjetöntä.
-Menkää kenraalin mukaan. -Selvä, sir.
Taas mennään. Katsokaa meitä.
Marsimme kolonnan kärjessä.
Hoidellaan hänet nyt.
-Sanoiko hän, minne menee? -Tunnet kenraalin.
-Mitä odotat? -Sanoin tekeväni sen.
Ellet pysty, älä vedä tikkua.
Valitsen oikean hetken.
-Oletteko mukana? -Kyllä.
Tehdään se sitten.
Sir, emme mene pidemmälle.
-Mene takaisin riviin. -Enpä usko.
Tee se nyt. Tee se!
Mietitkö varmasti loppuun asti?
Pysykää asemissa!
Brutus!
-Paikoillanne! -Tule takaisin heti!
Muodostelma!
Paikoillanne!
Antakaa heidän tulla luoksemme!
Varovasti.
Tulkaa mukaani! Tätä tietä! Vauhtia!
-Pelkurit! -Elävinä!
Haluan heidät elävinä.
Leiriytykää tähän.
Ellen tule aamuun mennessä, menkää muiden luo. Onko selvä?
Helvetti sentään.
Sait siis karttani.
Otit suuren riskin tulemalla tänne.
Olet varmasti hyvin urhea.
Tai typerä.
Sitten tämän on parasta olla sen arvoista.
Oletko varmasti valmis, Rooma? Valmis siihen, mitä löydät.
-Olen valmis. -Aloitetaan sitten.
Hän näyttää loistavan. Kuin vastasyntynyt vauva.
Meidän vauvamme. Manalasta palannut.
Meillä on kenraali.
Tämän miehen ase ei ole miekka.
Hänen aseensa olette te.
Me olemme kuolleita. Me olemme kuolleita!
Tiedätkö, missä Caesar erehtyi?
Näitä ihmisiä ei päihitetä sotureita vastaan taistelemalla.
Pitää tappaa heidän jumalansa.
Suomennos: Anu Miettinen www.sdimedia.com